ІКОНА БОЖОЇ МАТЕРІ МЛЕКОПІТАЛЬНИЦЯ
![ІКОНА БОЖОЇ МАТЕРІ МЛЕКОПІТАЛЬНИЦЯ](http://www.rizopolozhenie.com.ua/wp-content/uploads/2020/07/ikona-bozhiej-materi-mlekopitalnicza2.jpg)
ІКОНА БОЖОЇ МАТЕРІ МЛЕКОПІТАЛЬНИЦЯЫ
ДЕНЬ ПАМ’ЯТІ
25 січня (12 січня ст. ст.)
ЗНАЧЕННЯ
Образ Божої Матері «Млекопітальниця» — єдина православна ікона, що зображує Богородицю, яка годує Ісуса. Богоматір увінчана короною, яку підносять їй два ангели.
Значення і символіку, яку вона приховує, намагалися описати багато істориків і священнослужителів. Вона – і помічниця, вона – і заступниця, вона – і покровителька. Молоко матері – найбільша цінність, яку жінка може дати своєму малюкові. На святині Богородиця годує свою дитину – Ісуса, здійснюючи неймовірне, потаємне таїнство.
До ікони Божої Матері «Млекопітальниця» зазвичай звертаються за допомогою матері-годувальниці. Вважається, що вона має особливу благодать захищати матерів і дітей, але чудеса, нею явлені, можуть торкнутися кожного з нас.
ІСТОРІЯ
Святиня була виявлена в чоловічому монастирі, оплоті суворості та цнотливості. Як не дивно, ікона Божої Матері «Млекопітальниця», допомагає не тільки матерям, а й афонським ченцям у їхній духовній мудрості та розумінні книг Божественних.
За інформацією, що дійшла до наших часів, відомо, що спочатку ця ікона знаходилася в лаврі преподобного Сави Освяченого, яка розташована за вісімнадцять верст від Єрусалима. Святий образ пізніше було передано за пророчим заповітом Сави Освяченого Саві Сербському разом із іконою «Троєручиця».
Святий Сава Освячений (+532), один із засновників “общежительного” чернецтва та укладач відомого єрусалимського статуту, перед своїм відходом із життя залишив дивовижне пророцтво. Він відкрив братії, що оточувала його смертний одр, що Лавру згодом відвідає царствений тезоіменинник — паломник на ім’я Сава, і йому має бути дарована на благословення чудотворна монастирська ікона Богородиці «Млекопітальницяи». З часу виголошення цього передбачення святиня близько семи століть перебувала у Лаврі святого Сави Освяченого під Єрусалимом.
У першій половині XIII століття прийшов до лаври на поклоніння святитель Сава, перший архієпископ Сербії, молодший син Немані, засновника сербської королівської династії. Відвідування прославленого владики було сприйнято як виконання стародавнього пророчого заповіту святого Сави Освяченого.
Сербський подвижник Сава — син короля, який відмовився задля чернечого життя успадкувати батьківський престол. Коли він молився біля гробу Сави Освяченого, свого небесного покровителя, ігуменський жезл преподобного, що стояв тут же, несподівано впав на підлогу, а ікона Пресвятої Богородиці, що стояла до того нерухомо, раптом кілька разів нахилилася.
Розцінивши все це як знак виконання стародавнього пророцтва, ченці віддали Саві Сербському і заповідану йому «Млекопітальницю» (разом з іншою іконою Божої Матері — «Троєручицею»), і ігуменський жезл.
По дорозі з Палестини до Сербії святитель Сава відвідав Святу Афонську Гору, де їм було засновано Хіландарський монастир. Від святителя Сави Сербського «Млекопітальниця» перейшла Хіландарському монастирю на Афоні, до відновлення та розширення якого він мав відношення зі своїм батьком, у чернецтві Симеоном. Саме цій обителі він і залишив у невід’ємну спадщину та прикрасу ікону Божої Матері «Млекопітальниця», розмістивши її в церкві при Карейській келії, названій згодом Типікарницею, оскільки в ній знаходився Типик (устав) святителя Сави.
Для ченців, які бажають побути на самоті, Саввою Сербським було збудовано окрему від Хіландарського монастиря келію в центрі Афона — Кареї. Де й залишилася святиня Пресвятої Богородиці-Млекопітательки на Афоні в церкві при Карейській келії. На знак особливого шанування чудотворна ікона була поставлена в іконостасі не ліворуч від царської брами, а праворуч, де зазвичай поміщають ікону Святої Трійці або образ Спасителя. У церкві ікона Господа Вседержителя займає місце ліворуч від царської брами в іконостасі, тобто там, де має стояти ікона Богоматері.
Прославили цей образ суворі афонські ченці. Богословський зміст святого образу дуже глибокий: «Мати вигодовує Сина, так само Вона живить наші душі, так само і Бог годує нас «чистим словесним молоком Слова Божого» (1 Петр 2,2), щоб ми, зростаючи, переходили від молочної їжі до твердої. (Євр. 5,12)».
На окремих списках ікони «Млекопітальниця» можуть бути написані по-грецьки і в слов’янському перекладі слова тропаря: «Радуйся, Владичице, життя нашого Живителька, млеком своїм Господа, як Дитину, годувала!
ПОШИРЕННЯ
Особливого шанування образ «Млетопітальниці» набув серед жителів півдня — народів Італії, Греції, Балкан, для яких ця святиня була рідною, а також служила пам’яттю про Святу Землю.
Культ Богородиці «СМлекопітальниці» був особливо поширений в Італії. У лівому нефі базиліки Сан-Джованні-Еванджеліста Равенні збереглося мозаїчне зображення Діви Марії «Млекопітальниця» початку XIII століття. На початку — у першій половині XIV століття зображення Пресвятої Діви, що годує грудьми Немовля Ісуса, можна було бачити в храмах Тоскани та Флоренції.
У першій половині 1370‑х років майстер раннього Відродження Барнаба да Модена створив ікону Богородиці «Млекопітальниця» — саме з цього образу була запозичена манера зображати маленького Ісуса, що тримає рукою свою ніжку.
Найбільш відомим у світі зображенням Діви Марії, яка годує грудьми Немовля Ісуса, є картина «Мадонна Літта» Леонардо да Вінчі. У 1490–1491 роках він написав її для мерії Мілана.
На Русі ікона Божої Матері «Млекопітальниця» не набула великого поширення, мабуть, через суто «прикладне» її розуміння як образу для матерів-годувальниць.
Придбання першої російської (Хрестогірської) «Млекопітальниці» відносять до 1650 р. Вона була виявлена на високому дереві в урочищі Крестогорськ за 20 верст від Мінська. На місці її явлення було збудовано храм на честь Успіння Пресвятої Богородиці, в якому вона і була поміщена над царською брамою. Щоб віруючі могли до неї прикластися, було влаштовано особливий механізм спуску ікони вниз. Залишилося багато переказів про чудотворну силу цієї ікони, згадують, зокрема, що вона рятувала людей під час нашестя шведів.
В даний час ікона знаходиться на Афоні, в церкві Карейської Келії, що належить Хіландарському монастирю.
Святкування на честь чудотворної ікони Богородиці «Млекопітальниця» відбувається 25 січня (12 січня за старим стилем), в день пам’яті святителя Сави Сербського, який особливо послужив її прославленню.